- Hermione, sinähän olet tyttö. - Hyvä havainto.
Pojalle on pikku juttu tulla yksin, mutta tytölle se on surullista.
En mene yksin. Usko tai älä, minua on jo pyydetty.
Ja vastasin kyllä.
Hemmetti! Hän valehtelee, eikö niin?
Kuinka vain.
Meidän pitää vain purra hammasta ja tehdä se.
Huomenna oleskeluhuoneeseen palatessamme molemmilla on pari.
- Sovittu? - Sovittu.
Ole varovainen portaissa. Ylhäällä on hieman liukasta.
Selvä. Kiitos.
- Cho. - Niin?
Haluaisitko ehkä tulla kanssani tanssiaisiin?
Anteeksi, en saanut selvää.
Tulisitko tanssiaisiin kanssani?
Olen pahoillani, mutta minua pyydettiin jo.
Lupasin mennä hänen kanssaan.
Hyvä, hienoa. Ei se mitään.
Olen oikeasti pahoillani.
Ei se mitään. Ei se haittaa, Ron.
Mitä sinulle on tapahtunut?
Hän kysyi Fleur Delacouria tanssiaisiin.
- Mitä hän sanoi? - Tietenkin ei.
- Sanoiko hän kyllä? - Älä ole typerä.
Hän käveli ohitseni...
Tiedät, että pidän tavasta, jolla he kävelevät.
En voinut sille mitään. Se vain lipsahti.
Oikeastaan Ron kirkui. Se oli aika pelottavaa.
- Mitä teit sitten? - Juoksin, mitä muuta olisin voinut?
En ole valmis tähän, Harry. En tiedä, mikä minulle tuli.
Hei, Harry.
Olen aina ihaillut tyttöjä kaukaa.
Hän ei anna minulle ikinä anteeksi.
Voi hemmetti!
- Mikä tuo on? - Juhlapukuni.
Ei ole reilua. Ei pitsiä eikä epämääräistä kaulusta.
- Mutta sinun on perinteisempi. - Perinteinen? Se on muinainen!
Näytän Tessie-tädiltä.
Haisen Tessie-tädiltä.
Tapa minut, Harry.
Rauhoitu.
Lapsiraukka. Hän on varmaan huoneessaan ja itkee silmät päästään.
- Kuka? - Hermione tietenkin.
Miksei hän muuten kertoisi meille kenen kanssa on tulossa?
Koska olisimme pilkanneet häntä, jos hän olisi kertonut.
Kukaan ei pyytänyt häntä. Olisin tehnyt sen itse, jos hän ei olisi niin hemmetin ylpeä.
Hei, pojat.
Oletpa sinä -
häikäisevä.
Siinähän sinä olet, Potter. Oletteko valmiita neiti Patilin kanssa?
- Valmiita mihin, professori? - Tanssiin.
Perinteisesti kolme, tai tässä tapauksessa neljä ottelijaa, aloittavat tanssin.
- Etkö tiennyt? - En.
Nyt tiedät.
Mukavaa, herra Weasley. Voitte mennä jo suuren saliin neiti Patilin kanssa.
- Siellähän sinä olet! - Mennään.
Menkää kaikki riviin.
- Hän on kaunis. - Niin on.
Onko Hermione Granger Viktor Krumin kanssa?
Ei. Ehdottomasti ei.
- Ota vyötäröltäni kiinni. - Mitä?
Nyt!
Aika idiootti, vai mitä?
Se ei tainnut olla kirjallisuus, joka veti Krumia kirjastoon.
- Saisinko käsivartenne? - Käden, jalan, ihan mitä vain.
Eikö olekin kuuma?
Viktor meni hakemaan juotavaa. Haluatteko liittyä seuraamme?
Emme halua liittyä sinun ja Viktorin seuraan.
Mikä sinua vaivaa?
Hän on durmstranglainen. Veljeilet vihollisen kanssa.
Vihollisen? Kuka halusikaan hänen nimikirjoituksensa?
Sitä paitsi turnajaisten tarkoituksena on kansainvälinen taikayhteistyö -
ja uusien ystävien saaminen.
Luulen, että hänellä on mielessään muutakin kuin ystävyys.
- Pyydätkö minua tanssimaan vai et? - En.
- Hän käyttää sinua hyväkseen. - Kuinka kehtaat?
- Osaan sitä paitsi pitää huolta itsestäni. - Epäilen. Hän on ihan liian vanha.
- Mitä? Niinkö sinä ajattelet? - Niin minä ajattelen.
- Siihen on ratkaisu. - Jatka.
Kerää ensi kerralla rohkeutesi ja pyydä minua, ennen kuin joku muu ehtii, -
äläkä viimeisenä vaihtoehtona.
Tuo... tuo oli asiaankuulumatonta.
Missä olet ollut? Sama se. Sänkyyn siitä, molemmat!
- Niistä tulee pelottavia vanhetessaan. - Pilasit kaiken, Ron!
Näytä sitä taas.
Aika on pian käsillä.
Harry, viimeinkin.
Astu sivuun, Matohäntä, että voin tervehtiä vierastamme kunnolla.
Oletko kunnossa?
Tulin vasta. Minä!
Harry, sanoit selvittäneesi vihjeen jo viikkoja sitten.
- Tehtävään on kaksi päivää. - Ihanko totta? En tiennytkään.
Viktor on varmaan jo ratkaissut sen.
En tiedä. Hän ei juurikaan puhu turnajaisista.
Oikeastaan emme puhu lainkaan.
Viktor on enemmänkin fyysinen ihminen.
Tarkoitan vain, ettei hän ole siteerattava henkilö.
Enimmäkseen hän katselee opiskeluani.
Se on aika häiritsevää.
Yritäthän ratkaista munan arvoituksen?
Mitä tuo nyt tarkoitti?
Nämä tehtävät koettelevat sinua -
raa'asti, mikä on lähes julmaa.
Pelkään puolestasi.
Selvisit lohikäärmeestä hyvillä hermoillasi. En tiedä, riittääkö se tällä kertaa.
Potter.
- Potter. - Cedric.
- Miten voit? - Loistavasti.
Tajusin, etten ole kiittänyt sinua siitä, kun autoit minua niiden lohikäärmeiden kanssa.
- Unohda se. Olisit tehnyt samoin minulle. - Juuri niin.
Tiedäthän sen valvojaoppilaiden kylpyhuoneen viidennessä kerroksessa?
Se on loistava paikka kylpeä.
Ota muna mukaasi ja pohdi asiaa kuumassa vedessä.
Olen varmaan menettänyt järkeni.
Olen ehdottomasti menettänyt järkeni.
Sinuna laittaisin sen veteen.
Myrtti!
Hei, Harry, pitkästä aikaa.
Kiertelin tukkeutuneessa viemärissä muutama päivä sitten.
Voisin vannoa, että näin monijuomalientä siellä.
- Ethän ole ollut tuhma poika, Harry? - Monijuomalientä?
En enää koske siihen. Sanoitko, että laita se veteen?
Niin se toinenkin poika teki.
Komea sellainen. Cedric.
Anna mennä, avaa se.
Etsi meitä, missä äänemme soi, -
päällä maan emme laulaa voi.
Tunnin aikaa sinulle soimme, -
löytääksesi mitä veimme.
Onko mustan järven pohjassa vesikansaa?
Erittäin hyvä.
Cedricillä kesti ikuisuus keksiä se.
Melkein kaikki kuplat ehtivät haihtua.
Kerro uudestaan, Harry.
- Etsi meitä ääntemme lähteeltä. - Aivan selvästi musta järvi.
Tunti sinulla on aikaa etsiä.
Taas aivan selvä, joskin mahdollisesti ongelmallista.
Mahdollisesti ongelmallista?
Milloin olet itse pidättänyt hengitystäsi vedessä tunnin ajan?
Harry, me kolme kyllä selvitämme tämän.
Ikävä keskeyttää kinasteluanne, mutta -
professori McGarmiwa haluaa teidät toimistoonsa.
Ei sinua, Potter, vain Weasleyn ja Grangerin.
Mutta toinen tehtävä alkaa jo muutaman tunnin kuluttua.
Siksi juuri Potterin on syytä valmistautua siihen kunnon yöunilla.
Menkää nyt!
Longbottom!
Auttaisitko Potteria laittamaan kirjat takaisin?
Jos olet kiinnostunut kasveista, vilkaise Goshopin opasta yrttien maailmaan.
Hän oli velho Nepalissa. Hän kasvatti yrttejä.
Ei pahalla, mutta minua eivät kiinnosta mitkään kasvit juuri nyt.
Ehkä, jos löytyisi tiibetiläinen nauris, jonka avulla voisin olla tunnin veden alla.
En tiedä nauriista, mutta voisit käyttää kidusruohoa!
Lyökää vetoa! Älkää ujostelko! Kolme miestä ja yksi neito!
Neljä sukeltaa, mutta palaavatko kaikki neljä?
Älkää olko niin ilkeitä!
- Oletko varma tästä, Neville? - Ehdottomasti.
- Tunnin ajan? - Luultavimmin.
Luultavimmin?
Makean ja suolaisen veden vaikutuksesta kestoon on kyllä käyty keskusteluja.
Ja kerrot sen nyt? Toivottavasti lasket leikkiä!
Halusin vain auttaa.
Pidäkin huolta siitä, että olet oikeassa. Löin Ronin ja Hermionen kanssa vetoa.
Missähän he ovat?
- Näytät hieman hermostuneelta, Harry. - Ihanko totta?
Tervetuloa toiseen koitokseen.
Jotain varastettiin viime yönä kultakin ottelijalta.
Aarre. Neljä ottelijaa, yksi kullekin.
Aarteet ovat nyt mustan järven pohjassa.
Voittaakseen tarvitsee ottelijan vain hakea aarteensa ja palata pintaan.
Syö se.
Heillä on tunti aikaa suoriutua, vain tunti. Sen jälkeen olette omillanne, -
mikään taika ei pelasta teitä.
Voitte aloittaa, kun kanuuna laukaistaan.
- Mikä häntä vaivaa? - En tiedä, en näe häntä.
Voi luoja! Tapoin Harry Potterin!
Valitettavasti Beauxbatonsin ottelija neiti Delacour joutui keskeyttämään.
Eikä siis ota osaa tähän tehtävään.
- Hän on minunkin ystäväni! - Vain yksi!
Mennään auttamaan.
Kohotu!
- Hakekaa toinen pyyhe. - Kaikki tuomarit tänne!
Pelastit hänet, vaikkei hän ollut omasi. Pikkusiskoni.
Kiitos.
- Ja sinä, sinäkin autoit! - Vähän.
Tule kultaseni, mennään.
Merci!
Harry! Oletko kunnossa? Olet varmaan ihan jäässä!
Toimit ihailtavasti.
Olin viimeinen, Hermione.
Toiseksi viimeisenä. Fleur ei päässyt kirskuristajien ohi.
Huomio!
Voittaja on herra Diggory!
Hän selviytyi käyttämällä ilmakuplaloitsua.
Koska herra Potter olisi ollut ensimmäinen -
ellei hän olisi uhrautunut pelastamaan Weasleyn lisäksi myös muita.
Olemme päättäneet myöntää hänelle toisen sijan!
Toinen sija!
Erittäin vahvasta moraalisesta selkärangasta!
Sinä ja moraalisi, pikemminkin ulkonäkö.
Moraali? Miten joku voi mennä väärin ja silti kääntyä parhain päin.
Hyvin tehty, herra moraalinen selkäranka.
Onnitteluni, Potter. Aikamoinen saavutus.
- Kiitoksia. - Hyvin tehty, poika.
Nähdään Hagridilla, Harry!
Sääli, ettemme ole puhuneet aiemmin.
Olen kuullut tarinastasi paljon. Hyvin merkittävää, mutta traagista.
Menettää perheensä. Ei enää mitään, mistä pitää kiinni.
Silti elämä jatkuu. Ja tässä me seisomme.
Olen varma, että vanhempasi olisivat sinusta ylpeitä, Potter.
Bartemius!
Et kai yritä houkutella Potteria taikaministeriöön kesätöihin?
Viimeisin poika ei koskaan tullut takaisin!
Ja minua sanotaan hulluksi!
Muistan, kun tapasin teidät ensimmäisen kerran!
Joukko ulkopuolisia.
Muistutitte hieman minua.
Ja tässä me kaikki olemme! Neljä vuotta myöhemmin!
Olemme edelleen ulkopuolisia.
Ehkä, mutta meillä on toisemme -
ja tietysti Harry. Pian kaikkien aikojen nuorin kolmivelhoturnajaisten voittaja!
Herra Kyyry?
Mies on kuollut ja ruumiita tulee lisää! Kisa on keskeytettävä.
Tällaisina aikoina johtajilta vaaditaan vahvuutta.
Kolmivelhoturnajaisia ei peruta! Minua ei leimata pelkuriksi!
Todelliset johtajat tekevät aina oikein. Siitä huolimatta, mitä muut ovat mieltä.
Mitä sanoit? Mitä sinä sanoit minulle?
Anteeksi, herrat. Saanen huomauttaa, ettei tämä keskustelu ole enää yksityinen.
Hei, Harry! Kuinka hienoa nähdä sinut!
Voin tulla myöhemminkin, professori.
Se ei ole tarpeen, Harry. Lopetimme jo ministerin kanssa.
Tulen takaisin hetken päästä. Ministeri, teidän jälkeenne.
Harry, ota vapaasti lakritsia poissa ollessani, -
mutta minun täytyy varoittaa, että ne ovat hieman ärhäköitä.
Professori?
Päivää, professori.
Igor Irkoroff, sinut on tuotu Azkabanista todistamaan omasta tahdostasi.
Jos todistuksesi sattuisi olemaan hyödyllinen, -
neuvosto saattaa määrätä välittömän vapauttamisenne.
Siihen saakka sinua kohdellaan kuolonsyöjänä.
Hyväksytkö nämä ehdot?
- Hyväksyn. - Mitä tahdotte kertoa?
Voin kertoa nimiä.
Mukana oli Rosier. Evan Rosier.
- Rosier on kuollut. - Kuollut?
- Hän vei palan minua mukanaan. - Minä en tiennyt.
Jos tässä on kaikki, mitä todistajalla on tarjota...
Ei, ei! Rookwood. Hän oli vakooja.
Augustus Rookwood? Salaperäisyyksien osastoltako?
Kyllä, sama mies. Hän välitti tietoa ministeriöstä tiedät-kai-kenelle.
Hyvä on. Neuvosto harkitsee asiaa.
- Sillä välin teidät palautetaan Azkabaniin. - Odottakaa! Armoa! Tiedän enemmän.
- Entäpä Kalkaros? Severus Kalkaros. - Neuvosto on täysin tietoinen -
antamistani tähän liittyvistä todisteista. Severus Kalkaros oli kuolonsyöjä, -
mutta jo ennen lordi Voldemortin kukistumista hän toimi vakoojana meidän puolellamme -
- ottaen suuren henkilökohtaisen riskin. - Valetta!
- Hän ei ole enää kuolonsyöjä. - Kalkaros on uskollinen pimeyden Lordille!
Hiljaisuus!
Jollei todistaja esitä merkittäviä asianomaisten nimiä, -
- tämä istunto voidaan julistaa päättyneeksi. - Ei.
- Tiedän vielä yhden. - Minkä?
- Nimen. - Jatkakaa.
Tiedän varmaksi, että tämä henkilö osallistui -
vangitsemiseen ja kidutuskirouksella kiduttamiseen, -
jonka kohteena oli aurori Frank Longbottom ja hänen vaimonsa!
- Nimi! Kerro hänen nimensä! - Barty Kyyry!
Nuorempi.
Näpit irti minusta, säälittävät pikkumiehet!
Terve, isä.
Et ole poikani.
Uteliaisuus ei ole synti, Harry, -
mutta sinun kannattaisi olla varovaisempi.
Se on ajatuseula. Erittäin käytännöllinen kaltaisilleni, -
joiden mieli on kovalla rasituksella.
Sen avulla voin tutkia uudelleen asioita, joita olen jo nähnyt.
Olen etsinyt etsimistäni jotain, Harry.
Pientä yksityiskohtaa.
Jotain, minkä olen saattanut sivuuttaa.
Jotain, mikä selittäisi, miksi näitä kamalia asioita on tapahtunut.
Kun pääsen lähelle vastausta, se karkaa käsistäni.
Raivostuttavaa.
Professori, Barty Kyyryn poika, -
- mitä hänelle tapahtui? - Hänet lähetettiin Azkabaniin.
Barty luhistui sen takia.
Hän ei voinut muutakaan, todisteet puhuivat puolestaan.
- Miksi tahdot tietää? - Minä vain...
Näin unta hänestä.
Se tapahtui kesällä, ennen koulun alkua.
Unessa olin talossa.
Voldemort oli siellä.
Tosin hän ei vaikuttanut ihmiseltä.
Matohäntä oli myös siellä sekä herra Kyyryn poika.
- Oletko nähnyt muita samankaltaisia unia? - Kyllä, -
aina samaa unta.
Nämä uneni...
Luuletko niiden oikeasti tapahtuvan?
Mielestäni sinun ei ole viisasta pohtia uniasi, Harry.
Mielestäni on parasta, että yksinkertaisesti -
hylkäät ne.
Se on merkki, Severus. Tiedämme molemmat, mitä se tarkoittaa.
Potter!
Minne kiirehdit?
Onneksi olkoon. Suorituksesi mustalla järvellä oli innoittava.
Kidusruohoa. Olenko oikeassa?
Kyllä, sir.
Nerokasta.
Kidusruoho on melko harvinainen yrtti.
Sitä ei löydy jokaisesta puutarhasta.
Kuten ei tätäkään.
Tiedätkö, mitä tämä on?
- Porejuomaa? - Totuusseerumia.
Muutama pisara tätä, ja jopa tiedät-kai-kuka kertoisi synkimmätkin salaisuutensa.
Tämän käyttö oppilaisiin -
on valitettavasti kielletty, mutta -
jos sattuisit vielä varastamaan henkilökohtaisesta varastostani, -
käteni saattaisi lipsauttaa tätä kurpitsamehuusi.
- En ole varastanut mitään. - Älä valehtele minulle.
Kidusruohon tarkoitus oli ilmiselvä, mutta entä puukäärmeen nahka -
saati pitsiperhosen siivet?
Valmistat ystäviesi kanssa monijuomalientä. Ja voit olla varma, -
että selvitän, miksi.
Diggory!
Hiljaisuus!
Professori Vauhkomieli kävi piilottamassa kolmivelhopokaalin labyrinttiin.
Vain hän tietää sen tarkan sijainnin.
Herra Diggory -
ja herra Potter -
ovat jaetulla ensimmäisellä sijalla, joten he pääsevät labyrinttiin ensimmäisinä.
Sen jälkeen herra Krum -
ja neiti Delacour.
Voittaja on se, joka ensimmäisenä koskee pokaaliin.
Alueella partioi henkilökuntaa.
Jos ottelija tahtoo keskeyttää tehtävän, -
hänen tulee lähettää sauvastaan punaisia kipinöitä.
Ottelijat, kokoontukaa. Vauhtia!
Labyrintissä ei ole lohikäärmeitä eikä pimeyden olentoja.
Saatatte kuitenkin kohdata jotain vieläkin haastavampaa.
Ihmiset muuttuvat labyrintissä.
Etsikää pokaali, jos pystytte, mutta olkaa varuillanne, -
saatatte menettää itsenne matkan varrella.
Ottelijat, valmistautukaa!
- Onnea matkaan, poikani. - Kiitos, isä.
Kun lasken kolmeen. Yksi...
Fleur?
Vaara!
Kidutu!
- Maahan! Maahan! - Kidutu!
Karkotaseet!
Ei! Lopeta!
- Hänet on noiduttu, Cedric. - Päästä irti!
Hänet on noiduttu!
Viimeinkin.
Harry!
Irrotase!
- Kiitos. - Ei kestä.
Hetken luulin, että jättäisit minut sen armoille.
Niin luulin minäkin.
- Melkoinen ottelu. - Niin on.
Juokse!
Ota se! Pelastit minut. Ota se!
Otetaan se yhdessä. Yksi, kaksi, kolme!
- Oletko kunnossa? - Olen, entä sinä?
Missä me olemme?
Olen ollut täällä aiemminkin.
Se on porttiavain. Harry, pokaali on porttiavain.
Olen ollut täällä aiemminkin. Unessani.
Cedric, meidän on mentävä takaisin pokaalin luo. Heti!
Mitä tarkoitat?
- Harry, mikä sinulla on? - Mene takaisin pokaalin luo!
- Keitä te olette? Mitä tahdotte? - Tapa ylimääräinen.
- Avada kedavra! - Ei! Cedric!
Tee se nyt!
Luu, joka isältä -
on vasten tahtoa otettu.
Liha, jonka palvelija -
vapaaehtoisesti uhrasi.
Vihollisen verta, -
jota on väkivalloin otettu.
Pimeyden Lordi nouskoon uudelleen!
Taikasauvani, Matohäntä.
- Ojenna käsivartesi. - Herrani. Kiitos.
- Herrani. - Toinen käsivarsi, Matohäntä!
Tervetuloa, ystäväni.
Siitä on kolmetoista vuotta, ja silti -
seisotte edessäni. Aivan kuin se olisi ollut eilen.
Olen pettynyt.
Yksikään teistä ei yrittänyt etsiä minua.
Grabbe! Walden Macnair! Goyle!
Et edes sinä, -
Lucius.
Herrani, jos olisin saanut merkin, edes kuiskauksen, missä olit.
Niljakas ystäväni, merkkejä oli, ja ne olivat enemmän kuin kuiskauksia.
Herrani, vakuutan, etten koskaan luopunut vanhoista tavoista.
Olin pakotettu näyttämään nämä kasvot poissa ollessasi.
Se oli todellinen naamioni.
Minä palasin.
Pelkosi tähden, et uskollisuuden.
Viime kuukausien aikana olet kuitenkin ollut hyödyksi, Matohäntä.
Kiitos, herra. Kiitos.
- Kuinka komea poika. - Älä koske häneen!
Harry! Melkein unohdin, että olet täällä.
Seisot isäni luiden päällä.
Esittelisin sinut, mutta olen kuullut, -
että olet nykyään lähes yhtä kuuluisa kuin minä.
Poika, joka elää.
Kuinka valheet ovatkaan ruokkineet legendaasi, Harry.
Paljastanko, mitä 13 vuotta sitten todella tapahtui?
Kerronko, miten todellisuudessa menetin voimani?
Rakkaus teki sen.
Kun rakas kultainen Lily Potter antoi henkensä ainoan poikansa puolesta, -
hän loi täydellisen suojan. En voinut koskea sinuun.
Se oli vanhaa taikuutta.
Minun olisi pitänyt nähdä se.
Mitäpä siitä. Asiat ovat muuttuneet.
Voin koskea sinuun -
nyt!
Hämmästyttävää, mitä muutama pisara vertasi sai aikaan.
Ota taikasauvasi, Potter!
Käskin nostamaan sen! Nosta se!
Tiedät varmaan, miten toimia? Ensin kumarramme toisillemme.
Tapoja tulee kunnioittaa, Harry.
Dumbledore ei haluaisi sinun unohtavan hyviä tapoja.
Käskin kumartamaan.
Paljon parempi. Ja nyt...
Kidutu!
Hyvä poika, Harry. Vanhempasi olisivat ylpeitä.
Varsinkin saastainen jästiäitisi!
Karkotaseet!
Aion tappaa sinut, Harry Potter. Aion tuhota sinut.
Tämän illan jälkeen kukaan ei enää kyseenalaista voimiani.
Tämän yön jälkeen... Jos sinusta puhutaan, -
niin vain siitä, kuinka anelit minua lopettamaan kärsimyksesi.
Minä, armollinen lordi, -
toteutin toiveesi. Nouse ylös!
Minulle et käännä selkääsi, Harry Potter! Katsot minuun, kun tapan sinut.
Haluan nähdä valon sammuvan silmistäsi!
Kuten haluat.
- Karkotaseet! - Avada kedavra!
Älkää tehkö mitään. Hoidan tämän itse!
Hän on minun!
Harry, kun yhteys katkeaa, sinun on mentävä porttiavaimelle.
Voimme voittaa sinulle vähän aikaa, mutta vain hetken. Ymmärrätkö?
Harry, vie ruumiini takaisin. Vie ruumiini takaisin isälleni.
Irrota. Kultaseni, olet valmis.
Päästä irti!
Tulejo!
Ei!
Hän teki sen!
Ei! Irti!
Mitä tapahtui?
Hän on tullut takaisin. Voldemort on palannut.
Cedric pyysi tuomaan ruumiinsa takaisin.
En voinut jättää häntä sinne!
Kaikki on hyvin, Harry.
- Hän on kotona. Olette kumpikin. - Kaikki pysykööt istuimillaan.
Poika on juuri surmattu.
Hänen ruumiinsa on siirrettävä. Täällä on liikaa ihmisiä.
Päästäkää minut läpi! Antakaa tietä!
Päästäkää minut läpi. Hän on poikani!
Siinä on poikani!
Minun poikani!
Rauhoitu. Sinun ei ole hyvä olla täällä.
Kaikki on hyvin. Huolehdin sinusta.
Ei!
Oletko kunnossa, Potter? Koskeeko siihen? Tuohon.
Ei enää kovin pahasti.
Ehkä on parasta, että katson sitä.
Pokaali oli porttiavain.
Joku oli noitunut sen.
Millaista se oli?
- Millainen hän oli? - Kuka?
Pimeyden Lordi.
Millaista hänen seurassaan oli?
En tiedä.
Se oli kuin yksi unistani.
Kuin yksi painajaisistani.
Oliko siellä muita? Hautausmaalla, oliko siellä muita?
En puhunut mitään hautausmaasta, professori.
Lohikäärmeet ovat hienoja olentoja, eikö totta?
Luuletko, että se surkea tollo olisi päästänyt sinua metsään, -
ellen olisi ehdottanut sitä?
Luuletko, että Cedric Diggory olisi neuvonut avaamaan kultamunan vedessä, -
ellen olisi kertonut sitä ensin hänelle?
Luuletko, että avuton Neville Longbottom -
olisi pystynyt hankkimaan kidusruohoa, ellen olisi antanut hänelle sitä kirjaa?
Se olit sinä alusta alkaen. Laitoit nimeni liekehtivään pikariin.
- Sinä noiduit Krumin, mutta... - Mutta, mutta...
Voitit, koska järjestin sen.
Päädyit hautausmaalle, koska niin oli tarkoitettu.
Ja nyt se on tehty.
Veresi virtaa pimeyden Lordin veressä.
Kuvittele, kuinka hän palkitsee minut, -
kun kuulee, että olen lopullisesti -
vaientanut suuren Harry Potterin.
Karkotaseet.
Severus!
Tiedätkö, kuka olen?
- Albus Dumbledore. - Oletko Alastor Vauhkomieli?
- Oletko? - En.
Onko hän tässä huoneessa?
Harry, pois sieltä.
- Oletko kunnossa, Alastor? - Olen pahoillani, Albus.
Tuo on Vauhkomieli, mutta kuka...
Monijuomalientä.
Nyt tiedämme, kuka on harventanut varastoasi, Severus.
Pääset sieltä ihan kohta.
Barty Kyyry nuorempi.
Näytän omani, jos näytät omasi.
Kätesi, Harry.
Tiedäthän, mitä tämä tarkoittaa?
Hän on palannut.
Lordi Voldemort on palannut.
Olen pahoillani. En voinut sille mitään.
Lähettäkää pöllö Azkabaniin, heidän kadonnut vankinsa on löytynyt.
Minut otetaan sankarina vastaan.
Kenties, minä en ole koskaan piitannut sankareista.
Olemme kokeneet tänään hirvittävän menetyksen.
Cedric Diggory oli, kuten kaikki tiedätte, -
poikkeuksellisen ahkera, -
tavattoman oikeudenmukainen -
ja mikä kaikkein tärkeintä, -
hyvä ystävä.
Siksi teillä on oikeus tietää tarkalleen, kuinka hän kuoli.
Lordi Voldemort murhautti Cedric Diggoryn.
Taikaministeriö ei halunnut minun kertovan teille tätä.
Mutta kertomatta jättäminen olisi loukkaus hänen muistoaan kohtaan.
Tuska, -
jota me kaikki tunnemme menetyksen johdosta, muistuttaa meitä, -
että voimme tulla eri paikoista ja puhua eri kieltä, -
ja silti sydämemme sykkii yhdessä.
Viimeaikaisten tapahtumien valossa -
tänä vuonna luomamme ystävyyssuhteet ovat tärkeämpiä kuin koskaan.
Kun muistatte sen, Cedric Diggory ei kuollut turhaan.
Muistakaa se, -
niin juhlimme poikaa, joka oli -
ystävällinen ja rehellinen ja -
rohkea loppuun asti.
En ole koskaan pitänyt näistä verhoista. Sytytin ne tuleen neljäntenä vuonna.
Vahingossa tietenkin.
Saatoin sinut suureen vaaraan tänä vuonna, Harry. Olen pahoillani.
Professori, -
hautausmaalla oli hetki, -
kun taikasauvamme tavallaan yhdistyivät Voldemortin kanssa.
Varhennum loitsuimes.
Näit vanhempasi sinä iltana? He ilmestyivät.
Mikään loitsu ei herätä kuolleita, Harry, tiedäthän sen?
Pimeät ja vaikeat ajat ovat edessämme.
Pian meidän kaikkien on valittava oikean ja helpon välillä.
Mutta muista tämä, sinulla on ystäviä täällä.
Et ole yksin.
Hermione, -
tämä on sinulle.
Lupaathan kirjoittaa minulle?
Näkemiin.
Onkohan Tylypahkassa koskaan hiljaista vuotta?
- Ei. - En uskonutkaan.
Aina riittää lohikäärmeitä.
Kaikki muuttuu nyt, eikö niin?
Kyllä.
Luvatkaa, että kirjoitatte kesällä. Molemmat.
En minä ainakaan. Tiedät, etten kirjoita.
- Harry, kirjoitathan sinä ainakin? - Kyllä, joka viikko.